Den storslagne Nottingham-pakten.
Er den klar til å bli underskrevet? Trygg hos deg?
Bra. Bra!
-Du har ikke avslørt noe for noen? -Skriveren er stum, Deres Nåde.
Er vi sikre på det?
Se! Det er de svarte ridderne, som skal underskrive pakten.
Nå er vi sikre.
SHERWOODSKOGEN
Er dette det du ser etter?
Blodpengene dine. Du svikter vennene dine for noen få penny.
Jeg er virkelig lei for det. Jeg ville aldri...
-Var de der dem jeg tror? -De svarte ridderne.
Hva skal de gjøre? Jeg følger etter.
-Hva med Allan? -Glem ham. Han er død for oss.
-Vi treffes i leiren om én time. -Du kan ikke bare dra sånn.
-Ikke uten å planlegge. Uten oss. -Jo.
Det er jo de svarte ridderne!
Hvorfor gjør han alltid sånt?
DYPT INNE I HJERTET AV ENGLAND
HOLDER EN LEGENDE TIL
-Hva er disse til, sir Guy? -Litt farge. Til deg.
Vil du gå sammen meg om en feiring i dag?
-Hva feirer vi? -Kongens fødselsdag.
-Hva feirer vi egentlig? -Spiller det noen rolle?
-Et viktig dokument blir signert. -Det er nok et jeg ikke liker.
Det bør du. For jeg kommer nærmere den virkelige makten.
Det er bra for deg. Det kan bli bra for deg...med tiden.
I mellomtiden får du en pen kjole.
-Er jeg så billig? -Du er den mest kostbare i England.
Hvis ryktet mitt er slik, gjør det vel ikke noe at jeg ikke kommer.
-Velg en kjole! -Guy.
-Hva gjør du her? -Jeg stikker bare innom.
De svarte ridderne samles visst.
Hørte du hva Gisborne sa? De skal undertegne et viktig dokument.
-Hvem er død? -Sheriffens skriver. Han falt ut.
Han var vel ikke nyttig lenger.
Død skriver og svarte riddere. Vi må nok finne det dokumentet.
GODSET LOCKSLEY
Jeg spøker ikke. Vaktene dine er ubrukelige.
-Du trenger noen glupere folk. -Som deg?
Ble du avslørt av Hood?
-Kanskje det. -Ikke fornærm meg.
Jeg trenger hjelp. Jeg mistet alt for å hjelpe deg. Du skylder meg det.
Jeg skylder deg ingenting. Jeg betalte deg.
La meg bli en av dine, Guy. Det vil du ikke angre på.
Be en av tjenerne mine om å gi deg mat.
Elegant. Hvor skal du?
Få stelt deg, og kom til meg på slottet.
Her er skriverens rom.
Vi må skynde oss.
-De er ved porten igjen. -Det er mye å gjøre.
Robin! Det passer ikke nå.
-Fungerer det? -Stol på meg. Jeg har gjort det før.
Med hvilken jentes hårnål?
"Nottingham-pakten."
"De undertegnende markerer med våre segl"-
-"at vi vil avsette kong Rikard fra tronen."
"Ved sitt lange fravær viser han ringeakt for undersåttene sine."
"Vi vil erstatte Rikard med hans bror Johan, som er prins av riket."
-Sheriffen får riddernes lojalitet. -Dette er forræderi.
Sheriffen har visst fått nye venner. Buckingham. Spencer.
Winchester? Umulig. Han er en gammel venn av min far.
Etter at pakten er undertegnet, kan ikke våre venner ombestemme seg.
For første gang i mitt liv vil jeg kanskje nyte et selskap.
Det er ingen her.
Se. Fargen, detaljene og strukturen.
Mannen var en sann kunstner. Jeg er lei for at jeg drepte ham.
En ledetråd: nei.
Dør.
Gå!
Tenk at Winchester deltar frivillig i dette!
Winchester styrer sørkysten. Der går kongen i land.
-Winchester. En venn fra vi var små. -Sheriffen har vel påvirket ham.
Bra. l så fall kan jeg også påvirke ham.
Jeg kommer tilbake, Edward. Jeg skal få deg ut herfra.
-Hva skal jeg gjøre? -Vær ydmyk og lydig, barnet mitt.
Til jeg vet mer. Skriftemålet er over, fangevokter.
Hvorfor stopper vi?
Flytt den.
Jeg er en venn, lord Winchester. Du er på vei for å underskrive en pakt.
Jeg vet ikke hva du mener.
-Jeg er Robin Hood. Vi har liten tid. -Beklager. Jeg må være forsiktig.
Vi har en felles venn. Den gamle sheriffen i Nottingham.
-Hvordan har han det? -Han sitter i fangehullet.
-Hva kan vi gjøre? -Pakten må forpurres.
Spencer og Buckingham blir også tvunget.
Hvis dere nekter i siste øyeblikk, blir det ingen pakt.
-Da vil sheriffen gå løs på meg. -Jeg kan støtte dere.
Jeg må ha stabilitet. Det tilbyr sheriffen.
De vet ikke at jeg har sendt bud til kongen med Roger av Stoke.
Han vet om planen nå.
Det første han vil gjøre, er å knuse de svarte ridderne.
Gjør hva som helst, bare du ikke underskriver den pakten.
Jeg er med.
DE FREDLØSES LElR
Ja vel, gutter. Vi skal til slottet.
-Hvorfor? -Redde England, Marian og faren.
Sheriffen feirer kongens fødselsdag.
Men egentlig feirer de at ridderne inngår pakten.
-Finn en måte for å komme inn, Will. -Det er allerede ordnet.
Selskapet ble proklamert for lenge siden. De søkte etter underholdere.
Det ga meg en idé. Dette er en harpe.
-En rekurvbue! -Djaq? Det er en fløyte.
-Hva gjør denne? -Much! Ikke...
-Unnskyld. -Denne er til deg.
-Du er et geni, Will. -Det er flott.
-Din nevenyttige håndverker. -Hva med meg?
-Disse er til deg. -Bjeller. Hva kan de gjøre?
-Det er bare vanlige bjeller. -Takk.
Vi ønsker Harold av Winchester velkommen for å feire kongens dag.
Takk, Marian.
-Vi underskriver om en time. -Flott.
-Jeg var utakknemlig i sted. -Jeg var nedlatende.
Får jeg veksle noen ord med deg først? Og jeg vil treffe sir Edward.
-Han er nok...indisponert. -Hvordan det?
-Han er i fangehullet. -Jaså?
Han er lojal mot kongen. Og dessuten en fordømt plage.
-Jeg vil likevel snakke med ham. -Det lar seg ordne.
Gisborne følger deg til rommet. Hold et øye med ham.
Denne veien, Deres Nåde.
-Deres Nåde? Denne veien. -Ja visst.
-Årsak til besøket? -Sikkerhetskontroll. Ingen våpen.
Vi er gruppen. Trubadurene.
Will, Allan, Much.
-Jeg er sir Guys mann. -Inn med deg.
-Hva gjør han her? -Han er sir Guys mann.
-Utrolig. -Så du hva han hadde på seg?
-Utrolig. -Hvem sin er denne?
-Det er min.
-Den gikk visst i stykker. -Ingen fare. Jeg er flink med tre.
Bjeller, kompis.
Jeg går til Winchester. Vent her.
Se! Kake.
Hva er det? Jeg må jo ha noe på meg.
Nå vil du vel at jeg skal presentere deg for sheriffen?
Vent der.
Gå inn, og forbered dere.
Ja visst. Vi går inn... og stemmer instrumentene.
-Vi kan ikke gå inn. Allan. -Hvorfor ikke?
-Vi deler aldri garderobe. -Dere er jo påkledde.
Det er prinsippet. Vi er kunstnere.
Han er trommeslager.
-Mennene mine er her. -De sa jo du kan gå gjennom vegger.
Møtet blir i krigsrommet. Jeg kommer.
Det er bare svarte riddere som slipper inn.
-Du er selvsikker. -Besluttsom.
Mine menn vil vente utenfor.
Når du har sagt ditt, flykter du. Mennene mine dekker deg.
-Og du, da? -Jeg kan jo gå gjennom vegger.
-Lykke til. -l like måte.
Hva vet du om en budbringer Robin Hood har sendt til kongen?
Roger av Stoke. Ingen fare. Han gikk seg vill på veien.
Får jeg snakke med sir Edward i enerom?
-Edward. -Harry! Min gamle venn!
-Hva har skjedd med deg? -Sett deg.
-Jeg fikk besøk av vennen din. -Robin. Bra.
Han sa at jeg ikke må støtte feil hest.
Men så ser jeg hva som hendte med deg.
Hvis jeg støtter deg, kan jeg havne i en celle med utøy.
Med sheriffen blir jeg rikere og mektigere.
Rotter eller rikdom? Det er et vanskelig valg.
-Ikke underskriv pakten, Harry. -Jo, det skal jeg.
-Du kan ikke stole på sheriffen. -Nei da. Jeg stoler ikke på noen.
Det lærte du meg da du stjal den kvinnen jeg elsket.
-Fangevokter. -Kate?
-Hun valgte meg! -Jeg tenkte nettopp på henne.
Jeg syntes jeg så henne ute. En ung kvinne som var helt lik Kate.
Hun er selvsagt datteren din! Hun er sin mors dobbeltgjenger.
Godt gjort, Edward. Det ville vært ille om hun arvet ditt utseende.
Jeg fikk nettopp en idé. Hvis jeg ikke kunne få moren...
-Hva heter den lille vennen din? -Nei!
-"Nei"? Det er da ikke et navn. -Nei!
Hun har ikke noe med dette å gjøre, Harry.
-Han liker meg visst ikke lenger. -Vær så snill!
Du ville snakke med meg, Harry?
Hva gjaldt det?
-Sussex. -Sussex?
-Sussex. -Jeg vil ha det.
-Sussex? -Jeg er nøkkelen til planen din.
-Buckingham og Spencer er urolige. -De gjør som de får beskjed om.
Ikke hvis du ikke får sørkysten, der kong Rikard vil gå i land.
Så prisen for å hjelpe deg er Sussex. Å ja, og litt av Surrey.
Harry! Veldig godt gjort! Du lurte meg nesten.
Jeg mener det. Gi meg Sussex for underskriften.
-Og litt av Surrey. -Surrey.
-Og jenta. -Hvem da?
-Marian. -Nei.
Du får Warwick, Lincoln og Cambridge. Og...noe av Surrey.
Og jeg har noe å tilby deg. En liten bonus. Jeg sukrer pillen.
Men hvis du ikke vil...
Du...får Sussex.
Jeg beholder Surrey.
Du er en hard forhandler. Vi er enige.
-Marian blir her. -Uaktuelt. Det er personlig.
Hvis du får jenta og Sussex, signerer du?
-Det er en glede å handle med deg. -Deres Nåde?
-Hva var sukringen av pillen? -Senere. Du vil like det.
-Du kan ikke gi ham Marian! -Jeg har mistet Sussex!
Og du bare sutrer om ei jente! Jeg vil ha en henging.
Finn noen å henge! Jeg vil se det rykke i noen.
-Du ville treffe denne mannen. -Du duger.
-Heng ham. -Han jobber for meg.
-Han var spionen min hos Hood. -Da har han vel gjort sin nytte?
-Han kan gjøre nytte igjen. -Du lytter ikke!
Få den unge damen til Winchester. Kom så hit med ham, med hette!
Vent nå! Jeg står på deres side. Jeg kan hjelpe dere.
Guy? La meg få snakke med deg.
-Du kan ikke mene det. -Før ham bort!
Jeg er ikke sulten.
Robin! Gudskjelov.
Jeg har det travelt. Møtet begynner.
Winchester vil nekte å underskrive, og da blir det kaos.
Da vil jeg befri deg.
-Hva er det? -Winchester vil underskrive.
Han er en forræder. Og han vil ha Marian.
-Hvorfor det? -For å hevne seg på meg.
Han mener at jeg tok kvinnen hans, så han vil ta datteren min.
Robin?
-Da har jeg ikke noe valg. -Hva skal du gjøre?
Gud være med deg, Edward.
-Guy? Du kan vel banke på? -Du må dra.
Nå! Winchester har inngått en avtale med sheriffen om deg.
-Unnskyld meg? -Winchester vil ha deg.
-Si at han ikke kan få meg. -Sheriffen har gått med på det.
-Du må flykte, Marian. -Nei. Faren min...
Jeg tar hånd om faren din. Jeg prøver å hjelpe deg, Marian!
-Jeg vet det. Jeg er takknemlig. -Blir jeg avslørt, er jeg i fare.
-Hvorfor jobber du for ham? -Jeg har ingen andre.
-Så du velger ham? -Han er min vei til en høy stilling.
-Han er gal. -Nei, han er målbevisst.
Han lar ikke noe distrahere ham fra målet.
-Distrahere? Som menneskelighet? -Menneskelighet er svakhet.
Det mener du ikke.
Du må dra. Disse pengene gjør det lettere.
En mann ved den vestre porten skal slippe deg ut.
Marian.
Lykke til.
Dra. Nå!
Utmerket.
-Skal damen få treffe sin nye herre? -Deres Nåde.
Som min nærmeste mann skal du sitte ved farens høyre side.
Du får dele fruktene av vårt slit.
Du blir en gud blant mennesker...
...så lenge jeg kan stole på deg.
Før lady Marian til Winchester.
Denne? Den er faktisk fra Tunisia.
Vi reiser rundt overalt. London, Lincoln, Hull.
-Kom igjen. -Vi er litt opptatt.
-Vi må advare Marian. Kom! -Marian?
-Guy? -Marian.
Jeg er lei for det.
-Sheriffens ordrer. -Hva? Guy?
La meg være! Guy!
Kom inn.
Prikken over i-en. Pappas lille jente.
-Jeg lar meg ikke behandle sånn. -Du har helt rett.
-Kan jernene strammes hardere? -Hvordan våger du?
Sett en knebel på henne. Hun er pen til hun snakker. Så til forretninger.
Marian?
Hun er ikke her. Jeg ville snakke med henne før...
Før hva da? Hva skulle vi advare henne mot?
-Robin... -Much!
Kjære Marian. Kanskje vi aldri vil treffes igjen i dette livet.
For det jeg har gjort galt... og det jeg snart skal gjøre...
...men mest av alt for livet og kjærligheten vi ikke kunne få...
...beklager jeg virkelig.
-Gi denne lappen til Marian. -Hvorfor?
Planene er endret. Vent på henne her.
Vi skal jo hjelpe deg og Winchester.
Jeg tar hånd om Winchester. Gå til fangehullet og befri sir Edward.
Før ham og Marian til skogen.
-Hvordan skal dere flykte? Hvis... -Gjør som jeg sier.
Vær så snill. Jeg vil at dere skal love meg det.
Bra.
Takk, mine venner.
Jeg har et bud til deg... fra kong Rikard.
Jeg liker ikke dette. Jeg avskyr det!
Hvis Marian er i fare, bør vi lete etter henne. Robin pønsker på noe.
Nei! Du kan ikke åpne folks private brev.
-John? -Les det.
Les det for meg.
"Kjære Marian. Kanskje vi ikke treffes igjen i dette livet."
-Hva? -"Vi er blitt forrådt av Winchester."
Jeg må hindre dem. De svarte ridderne vil være samlet.
Winchester, Durham, Rotherham og sheriffens andre forrædere.
Jeg får kanskje aldri en slik sjanse igjen.
Jeg kan ikke la denne muligheten gå fra meg.
Jeg må drepe dem.
Jeg håper du vil tenke pent om meg og tilgi det brutale jeg må gjøre.
Hvis England skal overleve, må de dø. Kanskje også jeg selv.
Dra inn i skogen, så kan dere kjempe videre.
Bli med guttene mine. Vi ses i himmelen.
La veggene omslutte oss.
Adjø, min elskede.
Vi er stålets brorskap, mine venner.
Vår tid er kommet.
Som et tegn på min hengivenhet-
-skal jeg, Vaizey, sheriff for dette grevskapet,-
-sette navnet mitt på den storslagne Nottingham-pakten.
Jeg setter seglet mitt her.
Den som så står for tur, er lord Winchester.
Som et tegn på min hengivenhet skal jeg, Harold, lord av Winchester,-
-sette navnet mitt på den storslagne Nottingham-pakten.
Jeg setter seglet mitt her.
-Forræder! -Robin Hood!
Winchester! Det er ditt ansvar at alle i dette rommet nå skal dø.
Sheriff. Gisborne. Be deres bønner.
Hood. Tilgi meg.
Vakter!
Takk, Lord Winchester.
-Det var flott sukker på pillen. -Ingen årsak.
Ikke heng tjeneren din, Gisborne. Jeg har en bedre idé.
Vi spiser kake på terrassen.
-Jeg dør hvis han dør! -Holdt. Vi leter etter dere.
-Hva? Hvorfor? -Musikk. De har fanget Robin Hood.
Hvil øynene på den fredløse!
Den uovervinnelige... og myteomspunne Robin Hood.
Og hans venn Allan-a-Dale.
Så passende det er at disse to opprørerne, disse lovens fiender,-
-og dermed også fiender av den gode kong Rikard,-
-skal by på underholdningen i dag på kongens fødselsdag.
Takk, myteomspunne Robin Hood.
Det er lett. Kjemp eller bli grillet.
Vinneren får selvsagt friheten.
Ha det morsomt!
Stikk i ham!
Du trenger ikke gjøre det, Allan. Ikke la dem nyte det.
-De slipper deg ikke fri uansett. -Pirk i ham.
Du kunne forstått det hvis du hadde hørt etter.
Du burde gitt meg en sjanse til.
-Hvordan kunne du synke så dypt? -Du må alltid være så overlegen.
-Du er bedre enn alle andre. -Nei. Bare bedre enn deg.
Forsiktig!
Lille Robin Rødstrupe blir visst snart en grillkylling.
Jeg liker dette. Det er veldig bra.
-Musikk! -Han skal få musikk!
Fredløse! Ta dem!
-Robin! -Stopp ham!
-Takk, John. -Forræder!
Jeg slipper dere ikke ut.
Jeg sa jo at jeg var flink med treverk.
På tide å forsvinne.
Hva er det han gjør?
Å nei.
Denne veien!
Vakter!
Kom igjen!
Vakter!
Det skulle jo være underholdende, men det var virkelig noe spesielt.
lgjen, mine herrer: En glede å gjøre forretninger med dere.
-Ta med jenta. -Marian.
Marian!
-Rart du ga etter for kravene hans. -Jeg trengte underskriften hans.
Men nå...har jeg den underskriften.
-Jeg sender en tropp. -Nei. Vi gjør dette i stillhet.
Hent tjeneren din.
Hjemover!
Nå kommer de.
-Slipp meg. -Du har glød, som moren din.
Will tar rytterne. Much, John, Djaq. Dekk meg mens jeg redder Marian.
Hva gjør de? De stopper.
Hvorfor stopper vi?
-Det er deg! -Ja, det er meg.
Trodde du virkelig at jeg ville smile og la deg få Sussex?
En ledetråd.
Marian.
Litt sukker på pillen til deg. En liten bonus.
-Du er trygg nå, Marian. -Takk.
Søtt. Veldig søtt.
Hva er det? Jeg prøver å tenke på det gode ved dagen.
Det er alltid noe godt, selv ved en dårlig dag. Det sa alltid mamma.
Winchester svek oss, pakten ble underskrevet,-
-Allan jobber for Gisborne, og Marian galopperte sin vei.
-Kan dere hjelpe meg? -Hold kjeft, Much.
Robin lever. Det er bra. Det er veldig bra.
-Det så et øyeblikk... -Hold kjeft, Much!
-Hvis jeg får si det... -Much! Hold kjeft!
-Vi kan ikke spise i stillhet! -Hold kjeft!
Tekst: Tor Hundstad www.sdimediagroup.com